ARDENNEROFFENSIVEN VAR DEN SISTE TYSKE OFFENSIVEN PÅ VESTFRONTEN
UNDER ANDRE VERDENSKRIG
ANGREPET OVERRUMPLET DE ALLIERTE STYRKENE FULLSTENDIG
TIDLIG OM MORGENEN DEN 16. DESEMBER
INNLEDET OVER 200 000 TYSKE SOLDATER OG NESTEN 1000 STRIDSVOGNER
HITLERS SISTE FORSØK PÅ Å FORANDRE UTGANGEN PÅ KRIGEN
I ET FORSØK PÅ Å SPLITTE DE ALLIERTE STYRKENE, AKKURAT SOM I MAI 1940,
ANGREP TYSKERNE I ARDENNERSKOGEN EN TOLV MIL BRED OG TETT SKOG MED FÅ VEIER
SOM BLE KONTROLLERT AV UERFARNE OG UTMATTEDE AMERIKANSKE SOLDATER
SOLDATENE UTGJORDE FØRSTE OG SISTE FORSVARSLINJE MOT HITLERS KRIGSMASKIN
- Vi angriper. - Oppfattet.
Den første til venstre.
Den andre til venstre.
Den første til høyre.
Retrett!
Nå kommer de. Rock, dekk meg.
Gærne drittsekk.
Vi må stikke.
23. skulle ha rykket fram til Wahlerscheid, -
- men de støtte på hindre, og nå sitter de fast.
Og hvordan ser det ut for dere?
Sektor 2 er ikke renset.
Vi støtte på fienden her.
Vi uskadeliggjorde en kanon og noen 42'ere.
Minefeltet klarte vi ikke å komme igjennom.
De hadde 43'ere og landminer... vi har markert dem.
Noen tap?
- Ikke denne gangen. - S2 rapporterer om gutter og gamlinger...
- fra 192. i det området. - Dette var SS.
- Hva tror du, Gene? - De var verken gutter eller gamlinger.
Ok. Kaptein, kontakt brigade S2.
Be dem om å dobbeltsjekke sin informasjon.
- Jeg vil ikke ha noen overraskelser. - Oppfattet.
Jeg må trekke tilbake 23. fra Wahlerscheid.
- De gjør ikke noe i dag. - Vi kan ta det.
Melder du deg frivillig igjen?
Hvis det er det som trengs.
Gene, du er en av mine beste, men du har visst fått din tilmålte del.
- Ikke ennå. - Ikke? Greit.
Jeg har et lite oppdrag til deg og dine menn. Se her...
Vi har 99. på venstre side, og 106. på høyre side.
Det fins flere luker i den linjen, og det gjør meg nervøs.
Jeg vil at din tropp tar posisjon her og tetter hulllene ved Lanzerath.
- Og dere må holde den linjen. - Når drar vi?
Sjekk med Miller i 73. bataljon.
Han har en patrulje som skal ut om femten minutter. Dra med dem.
- Ja, major. - Gene, hold dere varme.
Feltsykehuset melder om hundrevis av tilfeller av frostskader.
Jeg vil ikke at dere forfryser føttene. Forstått?
- Greit. - Tre av.
- Er det våre ordrer? - Ja.
Etter ti dagers angrep mot veiposteringer, -
- så belønnes vi med et opphold ute i skogen?
- Det er det de sier. - Ved fronten?
Helt riktig.
- De vet at krigen er slutt, vel? - Det tror jeg nok.
Gutta kommer til å elske deg.
Hør her, vi har fått nye ordrer.
Vi skal tilbake til fronten.
Hei, ro dere ned.
Det er et rolig område i vår linje. Vi skal bare tette noen luker.
- Når drar vi? - Om tjue minutter.
Hva er det? Dere har selv meldt dere.
Jeg vet at det ikke er så behagelig, men dette er hæren, hva ventet dere?
Pakk utstyret, vi drar om 20.
Dette hadde vært mye bedre enn å sove utendørs.
- Du klarte deg bra, Rock. - Jaså?
De sa at krigen skulle være over nå.
Hæren sier mye.
Hvor lenge har vi holdt på med dette, Gene?
- Siden Fort Riley, er det vel. - Stemmer.
Hæren sier "Dra hit", så sier de "Dra dit".
Og nå sier de at krigen nesten er slutt.
Hva er ditt poeng?
Det er at jeg begynner å bli skikkelig lei av dette krigen.
- Hva tror du? - Om hva?
Tror du at tyskerne virkelig ikke har mer å gi?
Nei, det gjør jeg ikke.
Tror du at det er en rolig seksjon av linjen vi skal til?
De kaller det "fronten" av en grunn.
Alltid like oppløftende å snakke med deg.
- Så dere skal ut igjen? - Ja, vi drar straks.
Har du hørt noe fra S2?
Nei, ikke ennå.
Telefonlinjene var nede hele morgenen. Alt er tilfeldig, det kommer og går.
- Det er sikkert været. - Ja, de fikser det nok snart.
Er du sikker på at det var SS du så?
Jeg har sett mange soldater her i området...
men jeg tar ikke feil. Det var SS.
Jeg tror deg, men etterretningstjenesten gjør ikke det.
Men når har de vært sikre på noe?
- Alt er tilfeldig. - Akkurat, alt er tilfeldig.
Du har fortsatt korset, ser jeg.
Ja... ja, det har jeg.
- Jeg bør sikkert ikke vise deg disse. - Hva er det der?
Jeg har ei jente hjemme. Irene.
Og hun skriver til meg mer eller mindre hver uke.
Og det der er brevene hennes?
Ja, det er det.
Dedikert.
Det er bare det at... jeg ikke har åpnet ett eneste.
- Ikke ett eneste? - Ikke ett eneste.
Er det sant? Hvorfor ikke?
Jeg antar at jeg ikke åpner dem...
fordi de gir meg noe å glede meg til.
Hver gang et nytt brev kommer... De gir meg grunn til å holde ut.
- De hjelper deg gjennom krigen. - Ja.
Akkurat som korset ditt.
Vet du noe om sektoren vi skal til?
For å være ærlig, ikke mye.
Gutta som er der, ankom nylig - de har ingen kamperfaring.
De mangler nok radioutstyr, ammunisjon og mat, vil jeg tro.
Så de trenger erfarne folk til å passe på seg?
Ja, det trenger de. Det er derfor majoren sender deg, Gene.
Jeg ville mye heller bli her og lede angrepene inn i Wahlerscheid.
Jeg vet det, Gene.
Men du og dine menn har fortjent litt fred og ro.
Mennene... de kan trenge en pause.
Jeg vil se til å få deg tilbake så fort jeg kan.
Takk!
Jeg vil også se til at S2 sjekker opp det du har sett der ute.
- Jeg setter pris på det. - SS-tropper er aldri et godt tegn.
Nei, det er de ikke.
Oftest betyr det at tyskerne planlegger noe.
Ja, det gjør det.
- Takk for praten, Gene. - Takk, sir.
Vi kommer til å savne deg. Lykke til der ute.
Takk, kaptein!
- Sier du fra hvis du ser noe? - Stol på det.
Majoren hadde i hvert fall rett i én ting.
- Hvordan er kjøreturen? - Bra.
- Det er ingen dårlige vogner dere har. - Vent til tyskerne kommer med sin Tiger.
- Ja, men da har du jo denne. - Det erterøret?
- Takk for skyssen, sersjant. - Ingen årsak.
Jeg kunne nok ha bodd på et sånt sted.
- I Belgia? - Nei.
Eller jo, faktisk.
Du vet, et sted der det er rolig, kanskje med snødekt mark.
Jeg hater vinteren.
Jeg pleide heller ikke å like den særlig godt.
Men det er stille og fredelig.
Jeg liker at det er stille.
Vi har ikke hatt det stille siden landstigningen i Normandie.
Hva tror du om dette?
Om oppdraget?
Ja, hvordan skal vi kunne holde stand?
- Linjen er så tynt bemannet. - Tja...
- Unge gutter og gamlinger. - Jaså?
Det har vi heller ikke sett snurten av siden Normandie.
Denne må være til oss. Hjem, kjære hjem.
Tid for litt skyttergravsfot.
Vi trengte i hvert fall ikke å grave dem selv.
Vi har 99. til høyre. Jeg gjetter på at det var de som sjekket oss inn.
Det var pent av dem.
Jeg vil ha etablert et sperreområde med maskingeværene.
Forposter på kantene, kommunikasjonen sikret.
- Og du? - Jeg sjekker med 106. til venstre.
Hvor vil du ha kommandoposten?
- Det blir bra her. - Ok.
Jeg ber Rudy komme hit med radioen.
Hold lav profil.
Det er ikke hodet, men ræva jeg er bekymret for.
Hold lav profil der også, da.
Vet du hva... denne stillheten er kanskje annerledes enn i Normandie.
Ok, latsabber...
Chief, Sill, etter meg.
- Hvor er dere på vei? - Lanzerath.
Unnskyld, løytnant. Jeg så deg ikke.
- Noen glimt av fienden? - Viss forflytning hitover.
Tyskerne skal ha to hestetrukne kanoner som dekker hele sektoren.
De hestene må være dødstrøtte.
Ja, jeg tror tyskerne er mer eller mindre ferdige her.
- God jaktlykke! - Ha det bra så lenge.
- Hvilken liga? - Baseball.
Jeg ber om unnskyldning.
- Er dere fra 99.? - Ja.
Løytnant Cappa, 23..
- Skal dere avløse oss? - Nei.
Vi skal tette igjen noen luker i deres linje. Hvem har kommandoen?
Jeg... eller i det minste...
Vi mistet kaptein Watts for noen dager siden.
Truffet av artilleriild i brystet.
- Så det er bare dere? - Ja, men vi har en kommandopost.
- Kan du vise meg? - Ja visst, denne veien.
Den har jeg montert selv.
Har dere sett noe på veiene?
Noen militærpolitifolk i jeeper kjørte forbi i morges.
Vi så noen militærpolitifolk også.
- Sannsynligvis de samme karene. - Jeg skulle tro det.
Det har vært rolig. Jeg tror ikke at noen vil begynne med noe.
Hva mener du?
Det er vinter, det er jul. Tyskerne har tapt.
Du har kanskje rett.
Jeg drar over en kabel og kobler deg til min kommandopost.
Det ville vært topp!
- Si ifra hvis dere ser noe. - Oppfattet!
Noe nytt?
1. og 2. er i posisjon for å rykke inn i Wahlerscheid.
- Artilleriet? - Klare for å innlede.
Bra.
- Hørt noe fra Cappa? - Ingenting foreløpig.
Hva er det?
Jeg ville følt meg mye roligere om det var Cappa som ledet angrepet.
Jeg kunne ikke vært mer enig, Joe.
Og hva har du hørt fra våre venner i S2?
Det kommer fortsatt inn rapporter, og mange handler om tyske patruljer.
- En økning? - Ja, stor fiendtlig bevegelse.
Og hva har rekognoseringsflyene sett, da?
Hovedkvarteret rapporterer om en stor innkommende front.
Sikten er begrenset. Alle fly, angrepsfly, bombefly, står på bakken.
Herregud, ikke noe luftstøtte?
Nei.
Kanskje det bare er små rekognoseringspatruljer...
som vil teste oss litt. Kanskje...
Joe...
- Si fra om den minste lille endring. - Ja, major.
Hva? Hva holder de på med?
Mac, sakk ned.
Det er noe blant trærne.
PV-kanon i skogbrynet! 30 grader!
Panserbrytende!
Skyt, skyt!
Pent, Mac!
Helvete! Tigere, klokka 4.
Kom igjen... kom igjen, Mac!
Tigrer klokka 4! Klokka 4!
Men for helvete, Danny.
Vi skal ikke ned til Kina.
Jaså? Men prøv å grave litt du, da?
- Hva? Ser du disse? - Ja.
Vet du hva de betyr?
Fortsett å grave.
Hei. Godt å se deg igjen.
- Er mennene spredt ut? - Ja, så godt det går an.
- Forsyninger? - Tja, det er ingen flotte middager...
men de har mat og rikelig med ammunisjon.
- Kan vi holde stand? - Hva da?
- Du mener, hvis tyskerne angriper? - Ja.
Vi følger deg til helvete, om du vil.
Så... hvordan er de der borte?
De er ganske grønne.
Kom, så skal du få se hvor du skal bo.
Det er ikke som hjemme akkurat...
- men varmere enn en skyttergrav. - Det ser fint ut, Rock.
Gene. Gene!
Det foregår store kamper øst for oss.
- Da går vi og snakker med Rudy. - Ja.
- Hva er det som foregår? - Jeg vet ikke.
Jeg snappet opp biter av en melding fra 99., men jeg forsto den ikke.
Så døde radioen deres.
- Fortsett å prøve å få kontakt. - Oppfattet.
- Har forpostene sett noe? - Nei, jeg sjekket før jeg vekket deg.
Ned! Ned!
Det var nære på til å være to hestetrukne kanoner.
- Det der var 105-ere, Rock. - Gjør de en framrykning?
Jeg vet ikke.
Ser dere noe, så skyt som bare helvete.
Vær klare.
- Løytnant. - Hva er det, Doc?
Vi har lite plasma og kan trenge mer morfin.
Vi fikser det. Vi kan finne en grop, for snart smeller det.
- Sersjant? - Hva er det som skjer, Rock?
Ned med hodet, tyskerne angriper.
Vær klare til å skyte. Ned med dere.
Vær klare.
Ikke retirér.
Ikke slutt!
De retirerer.
Sanitet!
Jeg er lei for det, løytnant.
Han må til en feltstasjon.
Vi har ingen, Doc.
Nei... nei, jeg vil bli her.
Jeg beklager.
Viktor 3, over. Seksjon 8?
Hvor mange? Nei, dere må ho...
Hallo?
Linjen er død.
Alle rapporterer om det samme. Tyskerne rykker fram i full skala.
De avanserer på veien mot Elsenborn. Det er vårt svakeste punkt.
Dette kan være en stor tysk offensiv.
- Men intet nytt fra hovedkvarteret? - Nei.
Våre flanker risikerer å bli eksponert.
Hvis vi blir avskåret, kommer vi til å bli omringet.
Hvis det er en tysk offensiv, -
- må de ta korsveiene ved Bastogne og her nede ved Sankt Vith.
Og hvis de tar dem, kan de lett ta seg over elva Maas.
Og da vet du hva som venter.
Da ligger veien åpen mot kysten og havna i Antwerpen.
De kommer til å splitte oss og britene. Fire hele armeer-
- omringet uten forsyninger bak fiendelinjen.
Korsveien ved Lanzerath...
Det er den eneste veien som klarer tyske pansertropper.
De må ta Lanzerath.
- Det er jo Cappas posisjon. - Ja.
- Kjør fram jeepen min. - Major?
Vi må ut og se hva som foregår.
- Sett i gang, kaptein. - Ja, major.
Jeg orker ikke lenger.
Hvordan ligger vi an, Rock?
Syltynt.
- De to erstatterne har allerede falt. - Hvilke?
Jeg vet ikke, jeg spurte ikke hva de het.
- Helvete! - Tyskere bak oss.
- Hvordan pokker kunne de komme bakfra? - Jeg vet ikke, Rock.
Ok... Så hva gjør vi nå?
- SS. - Som panserstøtte?
Vi må komme oss til korsveien.
Hent andre skvadron på flanken, så henter jeg tredje.
- Så møtes vi her. - Greit.
Forsiktig, sersjant.
Hva i helvete er det der?
Det er geita mi.
- Geit? - Noen må jo bære sakene mine.
Du kommer til å bli min død.
Hva er det som foregår?
Tyskerne rykker fram. Hvor er Kelly?
- Han er ute og rekognoserer. - Tuller du med meg?
- Jeg må jo passe på sakene mine. - Herregud.
- Hvor mange? - Tjue, kanskje tretti.
- De prøver å gå rundt oss. - De kan ha avskåret oss.
Pokker!
Ok, dere to, ikke sakk etter.
Men Betty, da?
Hvis hun ikke kan bære våpen, så la henne være igjen. Herregud!
Baker, Baker, "Fox Red" anroper, over.
- Hører du noe? - Det er ingen som svarer.
- Fortsett. - Oppfattet.
- Andre skvadron er klar. - Har du sett noe til Rock?
Han er ikke tilbake ennå.
Vi kan ikke vente lenger. Send ut spanerne.
Baker, Baker, "Fox Red" anroper, over.
- Se opp, for pokker. - Beklager, sersjant.
Sersjant? Har vi gått oss vill?
Jeg er for gammel til dette.
Sersjant... tror du...
tror du at Betty klarer seg?
Kan du ikke bare drite i den geita? Herregud!
Kom deg av gårde. Gå.
Hvorfor valgte jeg ikke marinen?
Tyskere der framme.
- Så du posteringen? - Ja, den ser ut til å ha falt.
Ok, informer skvadronen. Jeg går og sjekker.
Hei...?
De kom ingenstedsfra.
- Beklager, major. - Det er greit.
Kjør!
Min.
- Hvordan ser det ut? - Ille.
Det er flere tyskere her enn i Tyskland.
- Vi må finne en annen vei rundt. - Hva skal vi gjøre?
- Løytnanten? - Det ser ut som ham.
Kelly, du tar teten. Vi tar dem fra siden.
Pass opp!
- Klart! - Klart!
Pass opp...
Godt å se deg også, løytnant.
Hva skal vi gjøre med ham?
Stikk.
Du kan ikke la ham gå.
Stikk! Stikk!
Nå må vi finne våre linjer.
Kelly, ta teten.
- De ser ikke ut til å ha hastverk. - Vi må være nær våre linjer.
- Hvor mange granater har vi? - Et par tyske granater. Hvordan det?
Du og Grace tar høyre flanke, så går vi fram fra venstre.
Alvorlig talt, skal vi angripe?
- Kelly, du er med meg. - Greit.
Løytnant, vi kan nå våre linjer. Vi kan vente på dem der.
- Vi angriper dem her. - Ok.
Hold lav profil når dere angriper, så kaster jeg granatene.
Raske på, vent på mitt skudd.
- Ok. - Kom!
Klart!
Grace, klart. Grace!
Beklager, sersjant.
Grace... Grace...
Grace!
Nei, Grace!
Sanitet!
Rock, vi må vekk herfra.
- Kelly, se etter om jeepen fungerer. - Ja, løytnant.
Rock, kom igjen!
Godt å se deg, løytnant.
- Vi fant denne. - Bra jobba, korporal.
- Hvordan går det med radioen? - Rudy har prøvd i hele dag.
Rudy!
- Hvordan går det? - Jeg kommer ikke gjennom.
Tyskerne forstyrrer vårt signal.
Kanskje de har blitt angrepet.
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre.
Jeg har en idé.
- Hva gjør du? - Morsekode.
Håper de lytter.
Breaker 490, Breaker 490.
Viktor 3, er det noen som lytter, over.
Det var som pokker...
Det der er morsekode. Notér.
Cappa, du er fantastisk.
Major, vi har fått kontakt med Cappa.
Han er ved korsveien i Lanzerath. Han vil vite hva som er hans ordre.
Herregud, stakkars gutter.
Dette er hjerteskjærende.
Major?
Si til Cappa at han må klare seg selv.
- Verifisér. - Ja, løytnant.
- Hva sier de? - At vi skal holde stand.
- Med hva da? - Hva har vi?
Vi tok det vi kunne, men det er ikke mye.
To maskingevær med ammunisjonskasser, en bazooka, men bare tre skudd, -
-håndgranater og noen landminer.
- Og så mitraljøsen vår. - Ikke stort å stoppe panser med.
Hør etter!
Vi har fått ordre om å holde stand.
Tyskerne er på vei hit.
Vi står ved din side, løytnant.
Ok, da setter vi i gang.
- Chief, er den rengjort? - Nesten.
Bra.
- Korporal, hvordan går det? - Alt klart.
Flott.
Løytnant... alt er klart.
Dette kommer tyskerne til å elske.
Glimrende.
Baker, Baker, 47. Noen som lytter?
Baker, Baker, 47. Er det noen som lytter?
- Kaptein? - Løytnant?
- Godt å høre stemmen din, kaptein. - Godt å høre din også.
- Hva er det som foregår? - Ikke noe som er bra, Gene.
Vi sitter midt i en stor tysk offensiv.
Ja, vi har sett tegn på det her også.
Tyskerne har brutt igjennom i alle sektorer.
Amerikanske styrker retirerer.
Og vi, da?
Gene, dere har posisjon ved et avgjørende veikryss.
Det er tungt infanteri og tropper på vei mot dere.
Jeg vet at det er mye å be om, men dere må holde tilbake tyskerne.
Dere må holde dem tilbake så lenge som mulig.
Er det vår ordre?
Gene, hvis vi ikke kan holde tilbake tyskerne...
kan det hende at vi må retirere til den engelske kysten.
Og da kommer mange amerikanske soldater til å dø.
Så, ja... det er deres ordrer.
Ok.
Vi holder dem tilbake så lenge vi kan.
- Du er en stor kriger, Gene. - Takk, kaptein.
- Vær forsiktig der ute. - Ja, kaptein.
- Mottatt. Slutt. - Mottatt. Slutt.
Vær så god.
Rock, hvorfor er kaffen din alltid kald?
Den er ikke det til å begynne med.
Tror du at det kanskje kan bringe oss lykke?
Nå kommer de.
Det er mange tyskere på vei.
- De nærmer seg raskt. - Ok, gjem jeepen.
Vær klar med den der.
- Sersjant, dette føles ikke bra. - Ingenting i denne krigen føles bra...
så slutt å klage.
- Rudy, prøv å kalle inn artilleristøtte. - Ja, løytnant.
- Noe svar? - Vi er alene.
- Tyskere! Stridsvogner! - Ned! Ned!
Å nei, ikke prøv.
Rudy, ta en beskjed. Rudy?
- Er han død? - Ikke ennå.
- Få ham bort herfra. - Kom igjen.
Retirér inn i skogen.
Det er ikke slutt ennå. Vi kan gå rundt...
- og angripe bakfra. - Kom igjen!
Helvete.
Vi kan ikke bli her. Skal dette bli vår siste kamp?
Vi retirerer og tar med disse.
Gene, ned!
Baker, Baker, 47. Er det noen der?
Hvis dere kan høre meg, hør nå!
Klokka halv seks i morges-
- angrep 6. panserarmé langs våre linjer i Ardennerskogen.
Dette er ikke et lite, begrenset motangrep, men en stor tysk offensiv.
Jeg gjentar:
Dette er ikke et lite, begrenset motangrep, men en stor tysk offensiv.
Tungt tysk infanteri og pansertropper-
- har brutt igjennom våre linjer og prøver å omgå oss.
Ordre: hold stand, for enhver pris.
Jeg gjentar: Hold stand, for enhver pris.
Vi må sinke den tyske framrykningen...
slik at forsterkninger kan nå fram.
Det vi gjør her i dag...
kan påvirke krigens utgang.
Hold stand.
Lykke til, Gud velsigne dere.
- Rock... - Velkommen tilbake, løytnant.
- Det snør. - Ja, du var borte en stund.
- Hjelper det der? - Hva?
Korset.
Det minner meg om min tro og om hvorfor vi kjemper.
Ja... og det bringer lykke også.
- Hører du det? - Ja.
Har vi noe som kan stoppe dem?
Bare panservernvåpenet der.
Finner vi en flaskehals og saboterer et belte, så mister de noen timer.
- Ja... det høres bra ut. Jeg dekker deg. - Ok, da setter vi i gang.
Ok...
Du får bare ett forsøk.
Nå kommer den.
Bra skudd, løytnant.
Har du noen flere triks i bakhånd?
Ikke denne gangen, Rock.
Har du hørt noe fra Cappa?
Ifølge den siste rapporten holder de fortsatt stand.
- Så vi vet ikke om han overlevde? - Nei.
En sann kriger, forbasket god også.
- Inn i bilen, kaptein. - Ja, major.
Som om noen hadde trodd at krigen ville være over til jul.
Ja, bare ta dem, du. Jeg trenger dem ikke uansett.
- Tror du at de andre kom seg tilbake? - Jeg håper det.
- Hva tror du de gjør med oss? - De sender oss nok til Tyskland.
De kommer til å separere offiserer og menige.
Jeg vet det... men de har ikke gjort det ennå.
Det har vært en glede å kjempe med deg, Rock.
Slutt å snakk som om vi aldri vil ses igjen.
Dessuten skal de vel fikse en velkomstfest for oss?
- Du vet, "Cap n' Rock". - Jeg håper det.
Nei...
TIL MINNE OM DE 20 AMERIKANSKE SOLDATENE
SOM BLE TILDELT ÆRESMEDALJE UNDER ARDENNEROFFENSIVEN
TILEGNET ALLE DE MENN OG KVINNER SOM SLOSS UNDER ARDENNEROFFENSIVEN
Tekst: Berthe Trætteberg www.sdimedia.com